DOMAREN
Kommer du och lägger dig?
- Fi? - Det är i morgon som...
Mina siamestvillingar. Domen. Ärkebiskopen flåsar mig i nacken.
Ja, just det. Okej...
Vill du spela dubbel på lördag förmiddag? Med paret Ward?
Singel...?
Michaels hjärta är normalt och håller dem båda vid liv.
Lukes... hjärna...
- Rättsväsendet är skyldigt! - Låt Gud bestämma!
- Alla reser sig upp. - Det var i grevens tid.
Om tvillingarna förblir sammanvuxna så dör båda barnen.
Om sjukhuset tillåts skilja dem åt så dör Luke ögonblickligen-
- medan Michael troligen utvecklas till ett normalt, friskt barn.
Logiken med det minst onda framgår tydligt här.
Ett barn som lever och frodas är bättre än två döda barn.
Men om läkarna går in i Lukes kropp och skär av hans aorta-
- vilket oundvikligen leder till hans död-
-varför är det inte mord?
Tvillingarnas kärleksfulla föräldrar vägrar tillåta detta överlagda mord.
Gud har gett liv, har de hävdat inför denna rätt-
-och bara Gud får ta liv.
Tidspressen och det enorma intresset från allmänheten har gjort det svårt-
- att komma fram till en fastslagen rättsprincip.
Men det uppenbara är värt att säga.
Den här domstolen avgör frågor av rättslig natur, inte moralisk.
Tycker ni att domen var riktig?
Hur känner ni er?
"I dag gav rätten sjukhuset tillstånd att mörda ett av våra barn."
"Domare Maye har stuckit en skalpell i förnuftets och rättvisans hjärta."
Orättvisans högsta domstol!
Fru domare, det är nog ingen fara med att ni går ut den vanliga vägen.
Jag avslutar med Flauberts hyllade iakttagelse om Lucretius.
"När gudarna inte längre fanns och Kristus ännu inte hade kommit"-
- "fanns det ett unikt ögonblick mellan Cicero och Marcus Aurelius"-
- "då människan stod ensam."
Så är det. Innan kristendomen började stänga det västerländska sinnet-
- var ett statiskt, eftertänksamt betraktande möjligt en kort tid.
Hej!
SIAMESTVILLINGAR MÅSTE SEPARERAS
- Hur gick det? - Jag beordrade slakt av ett barn.
Just det. Ja, jag såg det.
Ledsen. Så löjligt.
Jag bokar bord för middag i kväll, för jag har också haft en skitdag.
Vi dricker vin och så kan jag köpa operabiljetter till lördag kväll.
Nej, jag är jourhavande domare hela helgen.
- Kan du inte byta? - Två domar på måndag.
Vad?
Inget. Det är bara som förra helgen och de 50 helgerna före den.
Ja, så är det.
Ja. Ja.
Hör du...
Jag vet inte hur jag ska säga det. Men här kommer det...
Jag tror...
- Jag tror att jag vill ha en affär. - Vad?
Ja, jag ska... Jag menar, det här borde inte förvåna dig.
- Jaså, verkligen? - Ja.
Fi... när älskade vi sist?
- Ingen aning. - Nej, just det.
Du sa en gång att par i långa äktenskap ofta slutar som syskon.
Och här är vi nu...
- Jag älskar dig, men... - Menar du allvar med det här?
Är du...?
Minns du hur vi var?
Minns du hur vi...?
Saknar du inte det?
Okej.
Jack. Jack.
Det har redan börjat, va?
- Säg sanningen. Vad heter hon? - Ärligt, det har inte börjat än.
- Vad heter hon? - Melanie.
Inte matematikern? Hon som var hos oss på middag-
- och talade oss till sömns och förstörde golvet med sina klackar?
Det är absurt. Hon är hälften så gammal som du.
Om du vill leva så här, okej. Jag vill inte det.
- Jag ska ha den här affären. - Skiljas och få barnet jag inte fick?
Nej. Ingen skilsmässa, inga lögner. Jag älskar dig och vi hör ihop.
Men... Jag kunde ha gått bakom din rygg.
Vad himla snällt. Otroligt hur coola vi är. Öppet äktenskap.
Det skulle du ha föreslagit före bröllopet. Inte 20 år efter.
Vilken kliché. Gör du det här så är det slut. Så enkelt är det.
- Ett hot? - Ett löfte.
Elva månader. Du sa att du inte hade nån aning, så jag ska säga det.
Elva månader. Det är elva månader sen nästan på dagen.
Jag noterade det i min kalender. Speciell händelse.
Det här är så orättvist. Jag har haft fallet med siamestvillingarna...
Och före dem, de ortodoxa judeflickorna-
- den dåliga pappan från Bahrain och barnet i telefonkiosken...
Har du redan den här affären? Då kan du packa nu och flytta.
- Jag sa ju att jag inte har det. - Du fick ditt svar, så nu då?
Saknar du det inte, Fi?
Eller är det bara för att du inte vill det som jag inte kan få det?
Du måste förstå att det inte bara handlar om sexet.
Det är... Vi kysser inte ens varandra längre.
Knappt en puss på kinden.
Eller är det bara mig du inte vill ha?
- Ja? - Förlåt att jag stör, fru domare.
Ett samtal från jourhavande jurist för ett sjukhus i Wandsworth.
De måste ge en cancerpatient blod. En 17-årig pojke.
Han och hans föräldrar vägrar.
- Varför vägrar de? - De är Jehovas vittnen.
Sjukhuset vill ha tillstånd att transfusera mot deras vilja.
- Hur mycket tid har vi? - Kanske fyra dar.
Inledande förhandling i övermorgon. Underrätta de svarande.
Sjukhuset informerar föräldrarna. De får rättshjälp, pojken behöver ombud.
Sjukhuset ska inkomma med vittnes- intyg från behandlande onkolog.
Jag behöver veta varför transfusionen är nödvändig.
Föräldrarna ska göra allt för att få in sina bevis före 12 på torsdag.
Varför är blod så viktigt för Gud?
Varför är Gud så envis? Ja, Sarah?
För att själen finns i blodet och därför tillhör det Gud.
Verkligen mycket bra. Själen och livet finns i blodet.
Och det är inte vårt, utan Guds.
Låt oss nu be för vår käre vän Adam Henry.
En trosbön botar den sjuke och Jehova väcker upp honom.
Jack?
- God morgon. Hade ni en bra kväll? - Den var underbar. Lugn. Och du?
- Jag fiskade med Dominic på Lea. - Fick du nåt? Nej, säg inget.
- Vad har vi? - Bortfört barn till Marocko kl. 10.
Pågående mål, en ansökan om att stänga ute en man från familjens hem-
- och inledande förhandling om Jehovas vittnen-pojken, som ni ville.
Föräldrarna har sökt rättshjälp. Intyget bör komma i eftermiddag.
Stort mediaintresse redan. Mr Berner företräder sjukhuset.
- Pojken har en form av leukemi... - Pojken. Vi får ge honom ett namn.
Självklart, fru domare. Adam, Adam Henry.
Enda barnet, mycket gudfruktig, hemskt brådmogen, säger de.
Hans föräldrar Kevin och Naomi är också väldigt gudfruktiga.
Mr Henry har ett litet företag. Markarbeten, dränering.
- En grävmaskinsvirtuos, men frun... - Det räcker!
Förlåt. Jäklar...
Jag tar mitt kaffe själv.
Kan du vara snäll och skicka de nya nycklarna till min sekreterare?
Ja, jag säger till portvakten att du kommer. Okej. Bra.
Tack.
Fiona, Fiona, Fiona.
- Sherwood! För tusan! Mitt kaffe. - Jag har en pärla till dig.
- Nej, jag hinner inte. - Det går fort. Sedley drog den.
En advokat frågar en patolog om han kan vara helt säker på-
- att en viss patient var död innan han påbörjade obduktionen.
"Helt säker", svarar patologen.
"Hur kan ni vara så säker?-Hans hjärna låg i en burk på mitt bord."
"Jaha", sa advokaten. "Men kan inte patienten leva ändå?"
"Nja", sa patologen. "Han kan ha levt och jobbat som advokat nånstans."
Jobbat som advokat!
- Låt mig ta det där. - Ja, tack.
Jobbat som advokat...!
RÄTTSSAL 47
Alla reser sig upp.
- Kan jag börja, fru domare? - Ja, mr Soames.
Jag hänvisar till min klients löfte.
Er klient bröt mot sitt löfte till rätten och förde bort sin dotter.
Nu är han i Rabat med flickan. Ni borde rodna å hans vägnar.
Er klient påstår att de 7 miljoner pund som han ska betala sin exfru-
- är företagets och inte hans. Jag finner att det inte är så.
Företaget är bara en fasad för ett gynnsamt skatteupplägg.
Jag ska genast besluta om utmätning.
Ja, mr Blackwell?
Detta är en ex parte-begäran om att utestänga en make från...
Varför gör ni det utan delgivning? Inget tyder på att det är nödvändigt.
Hur har ni kommunicerat med motparten? Inte alls.
Om maken kan garantera er klient det bör ni inte störa mig med det.
Om han inte kan, delge honom och så hör jag bägge parter.
Den där mr Berner som ska stå inför er i morgon...
Hans sekreterare ringde och påminde om att ni ska repetera i kväll.
Kl. 19.30 i er lägenhet, som avtalat.
EN KAMP MOT TIDEN FÖR ATT RÄDDA JEHOVA-TONÅRING
Tack.
Få ut dem.
Tack, mina herrar. Tio minuter.
Unge man, jag behöver verkligen prata med dig.
DOMARE MAYE
Det här fanskapet...
- Ska du inte sätta ner glaset först? - Tack.
- Var är Jack nånstans? - Konferens. Birmingham.
Stackars sate. Så där.
- Mår du bra? Du ser lite... - Nej, jag mår fint.
De har gett oss 15 minuter, vilket inkluderar ett extranummer.
- Sa jag att jag slutar som advokat? - Inte nu igen.
Ska vi ta julsången först?
Jag hade ett fall, ett gatuslagsmål i Kentish Town.
Min idiotklient står och ser polarna slåss. Allt blev övervakningsfilmat.
Nåns käke slås av, så det är grovt och alla får fängelse, min kille med.
2 1/2 år för medverkan i ett brott som han inte ens var åtalad för.
Jag kunde inte göra nåt. Charles Mackay dömde.
Han gav ett halvår under riktlinjen. Skatta dig lycklig.
Vuxna människor slogs, offret behövde inte vård.
Fyra arbetarklasskillar, ostraffade, två med små barn, alla jobbar.
- De är skattebetalare! - Mark, nu börjar vi.
Var är texten? Det är fan klasskrig. Meningslöst. Jag ger härmed upp.
Nej, det gör du inte. Du står inför mig i morgon och...
Det här är BBC World Service. Nyheterna klockan fyra.
Fortsatta räddningsinsatser i södra Europa efter stormen Ada.
Tåg-och vägförbindelser till...
Mediauppbådet är rätt stort. Säg ingenting.
Släpp fram oss. Släpp fram oss!
Snälla ni! Släpp fram oss.
Följ med här.
- De har inget att säga just nu. - Bara nåt om pojken. Vad som helst.
- Ursäkta oss. - Okej, domaren tar emot er nu.
Nej, nej, nej. Det finns inget att säga. Okej?
- Ja, de är klara nu. - Tack.
Har du kul?
Fru domare, de väntar på er.
Alla reser sig upp.
Ärendet rörande A, ett barn.
Vi är här i ett ärende som är mycket bråskande och gäller liv och död.
Tiden är knapp. Tänk på det och tala kort och koncist. Mr Berner?
Jag ska fatta mig kort. Kärande är Edith Frances-sjukhuset, Wandsworth.
De vill ha rättens tillstånd att behandla tonåringen Adam.
Han är 17 år och 9 månader. Han fick ont i magen i skolan...
- Jag har läst papperna, mr Berner. - Alla godtar att Adam har leukemi.
Sjukhuset vill ge honom fyra medel. En erkänd behandling. Jag kan visa.
- Det behövs inte. - Tack.
Två av medlen angriper benmärgen.
Det försvagar immunförsvaret och därför ges blod under behandlingen.
Men pojken och hans föräldrar är Jehovas vittnen.
Det strider mot deras tro att ta emot blodprodukter.
Utöver det går Adam och hans föräldrar med på alla behandlingar.
- Jag vill höra behandlande hematolog. - Visst.
- Kan ni beskriva Adams tillstånd? - Det är dåligt. Han är svag.
Och han börjar bli andfådd. Hans hemoglobinvärde sjunker stadigt.
Normalvärdet är 12,5. I morse var det 4,5.
- Och de vita blodkropparna? - Värdet ska ligga mellan 5 och 9.
Han hade 1,7. Vad gäller blodplättarna...
- Påminn mig om deras funktion. - De är nödvändiga för koagulering.
Normalvärdet är 250. Adams värde i morse var 34.
En frisk tonåring producerar 500 miljarder blodceller varje dag.
Adam producerar inget blod alls.
- Och om ni kunde ge patienten blod? - Då har han en hyfsad chans.
Har ni diskuterat med Adam vad som händer om han inte får blod?
Inga detaljer. Han vet att han kan dö.
- Vad vet han om hur han ska dö? - Ingenting.
Då kanske ni kan berätta för oss?
Det blir väldigt smärtsamt för alla, inklusive vårdteamet.
De förstår inte varför de ska riskera att förlora denna patient.
Han kommer att få andnöd och kvävas. Det blir skrämmande, som att drunkna.
Före det får han kanske inre blödningar och njursvikt.
Vissa patienter förlorar synen. Han kan få en stroke. Det varierar.
Det enda säkra är att det blir en fasansfull död.
Är rätten att välja behandling en grundläggande mänsklig rättighet?
- För vuxna tycker jag det. - Adam blir mycket snart vuxen.
Om han fyllde 18 i morgon så vore han juridiskt sett inte vuxen i dag.
Vi kan nog enas om att Adam snart nog är vuxen.
- Har han inte uttryckt sin åsikt? - Hans åsikt är föräldrarnas åsikt.
Han vill inte ha blod för en sekt som han kan dö martyrdöden i onödan för.
Jag förmodar att ni är kristen?
- Jag tillhör anglikanska kyrkan. - Är Englands statskyrka en sekt?
Vet ni att 20 % av nya aidsfall tros orsakas av blodtransfusioner?
Transfusioner ger andra faror: hepatit, borrelia, malaria, syfilis.
Chagas sjukdom, transplantat-mot-värd-sjukdom-
-Creutzfeldt-Jacobs sjukdom.
Väldigt sällan och aldrig under mig.
Är inte alla faror skäl nog för en sunt tänkande människa att tveka?
De blodprodukter som vi använder är minutiöst testade.
Men visst vore det väl inte orimligt med alla risker för smitta och fel-
- för en patient att kräva att man söker hans samtycke?
Ni leker med ord. Om jag inte får ge pojken blod så kan vi förlora honom.
Jehovas vittnen-patienter behandlas ofta med blodfri kirurgi.
Det gäller inte kirurgi här. Pojken behöver blod-
- för hans behandling hindrar honom att själv producera blod.
Tack för att ni kom, professor Carter.
- Vi tar en paus. 20 minuter. - Alla reser sig upp.
Hjälp till patienter som vägrar transfusion
- Jack? - Åh? Hej, jag trodde du var i rätten.
- Jag skulle lämna ett meddelande... - Var är du?
- Jag måste lägga på. Ledsen. - För guds skull!
Och efter det såg vi aldrig tillbaka. Jag slutade dricka, utbildade mig.
Och jag och Naomi blev snälla mot varandra.
Och tog hand om Adam på rätt sätt.
Och han var lugnare och började prestera bra i skolan.
Och vi fick mycket stöd från vår rikets sal.
Och våra goda vänner där. Människor som aldrig sviker en.
Vi var lyckliga. Vi levde i sanningen.
Och nu, mr Henry, har er son leukemi-
- och ni och Naomi står inför den ultimata trosprövningen.
- Hade ni beskrivit det så? - Det är exakt vad det är.
Kan ni berätta för rätten-
- varför ni och er fru och Adam vägrar en blodtransfusion?
Det ni måste förstå är-
- att blodet är det väsentliga i vad det innebär att vara människa.
Det är livets gåva som vi alla ska vara tacksamma för.
Precis som livet är heligt är också blodet det.
Varför skulle då Adam vägra att ta emot en sån gåva från läkarna?
Att blanda sitt blod med blod från ett djur eller en annan människa-
-är förorening. Det är besmittning.
Det är ett avvisande av Guds gåva.
Så han förbjuder det i 1:a och 3:e mosebok och i Apostlagärningarna.
Och vår son Adam vet att Guds ord måste åtlydas.
Älskar ni er och er fru er son, mr Henry?
Ja, vi älskar honom.
Och om ni genom att vägra en blodtransfusion orsakar hans död?
Då tar han sin plats i Guds rike på jorden som kommer.
Och hur kommer ni och Naomi att känna då?
Ni blir sorgtyngda. Inte sant, mr Henry?
Så denna vägran är Adams beslut? Det kommer inte från er?
Han är...
Han är en väldigt speciell människa. Han är djupsinnig.
Vi kan inte få honom att ändra åsikt, även om vi så vill. Ingen kan det.
Texterna i Bibeln som ni nämnde...
Blodtransfusioner fanns inte när de skrevs-hur kan det vara förbjudet?
Det fanns i Guds sinne.
Många vittnen accepterar blod- produkter utan att dagtinga med tron.
Är det inte så att det finns andra möjligheter för Adam och om ni vill-
- så kan ni övertala honom och rädda hans liv?
Ingen avviker från styrande kretsens läror. De äldste vägleder oss bra.
Samma äldste som besökt er son varje dag så han inte ändrar sig?
Det är vänliga och hederliga män. Andra kyrkor har också präster där.
Är det inte sant att om Adam går med på en transfusion-
- så blir han bannlyst och utstött ur gemenskapen?
Exkommunicerad. Men det händer inte, för han ändrar sig inte.
Ni är hans vårdnadshavare och det är er åsikt jag vill ändra.
Han är rädd för att bli utesluten.
Hans enda värld vänder honom ryggen-
- för att han föredrar livet framför en hemsk död. Är det "fritt val"?
På fem minuter förstår ni att han är mycket speciell och vet vad han vill.
Har ni sagt till Adam att även om han tar emot blod så älskar ni honom?
Vi har sagt att vi älskar honom.
När befalldes Jehovas vittnen att vägra blodtransfusioner?
- Det står i Första mosebok. - Det gjordes 1945, inte sant?
En kommitté i Brooklyn har avgjort er sons öde.
Det är djupa sanningar som inte förstods förut. Som i vetenskapen.
Inte mycket uttrymme för avvikande meningar, va?
Ni vet nog inte vad det innebär att underkasta sig en högre makt.
Vi gör det av egen fri vilja.
- Var ni lika övertygad i Adams ålder? - Han har levt sitt liv i sanningen.
- Är alla liv dyrbara eller bara ert? - Gud ger och tar allt liv.
- Lätt sagt när livet inte är ert. - Svårare att säga när det är ens son.
Är onani en synd, mr Henry? Och abort? Homosexualitet?
Har Adam lärt sig att tro det?
- Han vet att det är sant. - Tack, mr Henry.
Han sa: "Jag är självständig."
"Jag är skild från mina föräldrar."
"Vad de än har för uppfattning så beslutar jag själv."
"Jag är beredd att dö."
Tack, mrs Greene.
Det är en avgörande skillnad på rätten att samtycka till behandling-
- och rätten att vägra livräddande behandling.
Lagen är klar. Han har ingen talan i frågan förrän han är 18.
Och han är inte 18.
En så viktig fråga får inte hänga på ett par månader till hans födelsedag.
Adam förstår till fullo de religiösa principerna bakom hans vägran.
Det är en patients lagstadgade rätt att vägra behandling.
Ni får inte frestas in på den farliga mark som det betyder att undergräva-
- en så grundläggande rättighet och den dyrbara värdighet den ger.
Givet de unika omständigheterna har jag beslutat att höra vad Adam säger.
Jag behöver veta om han förstår sin situation och vad han står inför-
-om jag skulle döma mot sjukhuset.
Jag ska nu besöka Adams sjuksäng i sällskap med hans förmyndare.
Jag meddelar min dom när jag återvänder, troligen efter kl. 19.
Alla reser sig upp.
- Okonventionellt. - Och kommer det att hjälpa?
- Hon spränger vår deadline. - Helt otroligt.
- Jag har aldrig sett domare göra det. - Jag vet, hon chockade alla här.
Det är här borta.
- Hej! - Hej, Marina.
- Donna! Hej.-Hej, Emy. - Marina.
- Hej, Marina. Roligt att se dig. - Är du okej?
Det här är domare Maye. Hon ska prata med unge Adam.
Trevligt att träffas.
Jag säger till honom att ni kommer.
Han har bestämt sig. För att leva enligt sina principer.
Dö, menar du.
Lysande! Jag hade rätt. Domaren kom för att träffa mig. Jag visste det!
Vad kallar de er? Ers höghet, ers excellens, ärade nånting...?
- I rätten säger de "fru domare". - Fru domare?
- Helt fantastiskt. Får jag säga det? - Jag heter Fiona Maye.
Jag vill kalla er "fru domare". Snälla...
Vill du hämta andan?
Fru domare...
Jag sa till Marina, Donna, Jake och alla läkarna att ni skulle komma.
Och alla sa: "Nej, nej, domare gör inte sånt."
- Men jag visste. - Under sina kläder är folk får.
Så ni har kommit för att få mig att ändra åsikt? Tala mig tillrätta?
Nej, Adam, jag behöver veta vad som är bäst för dig.
Snälla ni. Styra in mig på den rätta vägen?
Jag måste vara säker på att du vet vad du gör.
Leukemi är en väldigt allvarlig sjukdom.
När du vägrar en blodtransfusion som kan rädda ditt liv-
- tror vissa att du påverkas orätt av dina föräldrar och de äldste.
Andra tycker att du är jätteklok och att du ska få göra som du vill.
Ska vi det? Låta dig få avsluta ditt liv?
- På nåt sätt måste jag avgöra det. - Jag tycker att det är mitt val.
- Lagen tycker tyvärr inte det. - Lagen är idiotisk!
De säger det.
Men låt oss bara betänka de praktiska förhållandena.
Med en transfusion kan onkologen foga två medel till din behandling-
- som ger dig en hyfsad chans att bli frisk rätt snabbt.
Utan en transfusion så kan du dö. Du förstår det?
Men så här då, Adam...? Partiellt tillfrisknande.
Du kan förlora synen, få hjärnskador, dina njurar kan lägga av.
Kommer det att behaga Gud?
Om ni inte tror på Gud så får ni inte tala om vad som behagar honom.
Jag sa inte att jag inte tror. Jag måste veta att du tänkt igenom det.
Blind eller mentalt handikappad eller bådadera resten av ditt liv.
Är du beredd på det?
Jag skulle hata det. Jag skulle hata det.
Men jag skulle acceptera det.
Vänta!
Ursäkta mig.
Nu... lyssnar du noga på den här kvinnan.
- Hej, Adam. Stekt kyckling. - Ut!
Gå härifrån.
Har ni barn, fru domare?
Nej, tyvärr. Jag önskar...
Alltid för mycket att göra. Juridiken kan ta över ens liv.
- Ni kanske får barn. - Jag tror inte det.
Säg mig en sak, Adam. Jag vill höra det med dina egna ord.
Varför vill du inte ha en blodtransfusion?
- För att det är fel. - Fortsätt.
- Gud har sagt åt oss att det är fel. - Varför är det fel?
Varför är nånting fel, fru domare? Vi bara vet.
Att mörda, tortera, ljuga, vara otrogen i sitt äktenskap.
Hur vet vi det bara?
Det finns i våra hjärtan. Gud har satt det där.
Även om vi får användbar information genom att tortera en terrorist-
- så vet vi, vi bara vet att det är fel.
- Är transfusion som tortyr? - Båda är fel.
Jag önskar ni kunde förstå. Blod är är inte bara biologi eller en symbol.
Det är livet självt.
Det är vad vi är.
Vi har valt att leva i Guds sanning och får inte blanda blod med andra.
Det är en enkel regel som vi vill leva efter.
Vi tvingar det inte på nån annan.
Vi vill bara leva våra liv i sanningen som vi ser den.
Som vi känner den.
Tack, Adam.
Om jag beslutar att sjukhuset får ge dig en transfusion, vad tycker du?
Jag hade tyckt att ni lägger er i och är beskäftig.
- Nej, gå inte än, snälla ni. - Adam, jag måste till rätten.
Vänta bara tills Donna kommer med min mat.
Okej, innan jag går... Kan du berätta om din gitarr? Den är så vacker.
- Den var min farfars. - Den ser välanvänd ut. Jättefin.
Vet ni en sak? Jag har spelat i fyra veckor och kan redan tio sånger.
Och det här är den svåraste hittills.
Nej, det är ett C. Där.
Ja, just det.
Så ja.
Och på min böjda skuldra
hon lagt en snövit hand
hon bad mig bära livet lätt
som ängen blomstrens gull
men jag var ung och barnslig
och av gråt min själ är full
- Rätt bra på bara fyra veckor. - Jag visste inte det fanns en text.
Yeats. En jättekänd poet och en vacker dikt.
Jag älskar "På min böjda skuldra". Vi spelar hela.
Du ska äta nu och jag måste till rätten.
Snälla fru domare. Stanna lite till.
- "Hon bad mig bära livet lätt." - Kan jag få er mejladress då?
Hej då, Adam.
Kommer ni tillbaka?
Jag är bunden av barnavårdslagen och dess tydliga föreläggande:
"Barnets välmåga ska väga allra tyngst för domstolen."
Förutsatt att han blir frisk gagnas den unge mannens välmåga bättre-
- av hans läslust och hans nyfunna passion för gitarren.
Genom att utöva sin livfulla intelligens-
- och genom att uttrycka sin lekfulla, kärleksfulla natur-
- och genom allt liv och all kärlek som ligger framför honom.
Jag finner att A, hans föräldrar och hans kyrkas äldste-
- har fattat ett beslut som inverkar menligt på A:s välmåga.
Han måste skyddas mot sin religion och mot sig själv.
I min bedömning är hans liv mer dyrbart än hans värdighet.
Mitt beslut och min dom lyder som följer:
Sjukhuset får vidta den behandling av A som de bedömer nödvändig-
-däribland blodtransfusion.
Är affären över?
Kanske.
Du. Det enda viktiga är att jag älskar dig.
- Du har knullat henne. - Ja.
Men om det var ett dumt misstag, så är det här det med, för...
- Om du stannar, sov i gästrummet. - Vi kan inte undvika det här längre.
Vårt enda alternativ är att prata.
Ursäkta mig. Lång dag.
- Farbror Jack! - Hej, hörni!
Jag hämtar dem i morgon vid tio. Tack.-Hej då, tjejer. Var snälla.
Sally och Maisie, är ni redo att ha lite roligt? Ja! Då går vi.
Jag älskar hur hon håller sig nära dig hela tiden.
Säg att hon skulle ta dig. Hade du ändå följt efter henne? Hade du?
Okej, försök att ta mig.
Hej, Michael. Fiona Maye. Har du fått mitt meddelande?
Nej, jag menade det. Jag behöver en advokat.
"Morgonen därpå vaknade tioårige Peter Fortune ur sina mardrömmar"-
- "och fann att han hade förvandlats till en jättemänniska."
En vuxen. "Han försökte röra armarna"...
Farbror Jack? Varför sover du i vardagsrummet?
För att han snarkar. Tant Fi kastar ut honom.
- Vår pappa snarkar. - Så klart. De är bröder, dummer.
Ja, jag snarkar mycket.
"Han hade ätit för mycket också, för hans mage spände"-
- "och han hade pratat för mycket, för han hade ont i halsen."
Vi slutar där och så släcker jag här, men jag lämnar nattlampan tänd.
Inget hoppande i sängen. Okej? Och kanske vaknar ni båda som jättar.
- Natti-natti. - Natti-natti, farbror Jack.
- Ska vi prata? - Nej.
Du har ringt Fiona Maye. Lämna ett meddelande efter pipet.
Hej. Det är Adam Henry.
Fru domare, jag hittade ert nummer. Det var inte svårt.
Jag är äntligen utskriven och det är så härligt att höra er lugna röst.
Jag älskade när ni kom och satt hos mig och vi spelade "Salley Gardens".
Jag tittar på den dikten varje dag.
Jag antar att jag gillar att vara "ung och barnslig".
Men utan er hade jag inte varit nåt av det. Jag hade varit död.
Fru domare, det är jag igen. Adam Henry.
Jag har underbara, omöjliga dagdrömmar.
Vi åker jorden runt på en oljetanker och har hytter vägg i vägg.
Vi går fram och tillbaka på däck och pratar hela dagarna.
Och gissa vad. Jag läser Yeats.
Han kommer att försvara det bra. Problemet är Tony.
Han kommer på mötet. Jag kan bli tio minuter sen, så börja utan mig.
Fru domare, det är jag igen. Adam Henry.
Jag har underbara, omöjliga dagdrömmar.
Stackars kille. Han har förlorat Jehova och hittat dig.
- Svara honom, för guds skull. - Jag får inte uppmuntra honom.
- Det är inte alls professionellt. - Nej, nej, nej, självklart inte.
Okej, jag är...
Jag är rädd.
För mig själv.
Om de nu vill ha det, vad sägs om ett extranummer?
För några jular sen spelade vi "My Funny Valentine". Jag glömde texten.
Visst.
Nämen, en stalker.
Jag menar inget illa, jag lovar. Jag vill inte ofreda er.
Jag trodde inte att ni skulle känna igen mig.
- Hur fick du tag på mitt nummer? - Det är inte svårt.
Det känns som om toppen på mitt huvud har exploderat-
- och alla slags saker kommer ut. Så jag ville bara ge er de här.
- Jag kan inte. - Snälla fru domare.
Det är bara dikter jag har skrivit och brev som jag aldrig postade-
-och tankar om... om saker.
Du ser mycket starkare ut. Hur har du haft det?
Många gräl med mina föräldrar. Skolan är okej, antar jag.
Ibland blir jag spyfärdig av tanken på att ha en okänds blod i mig.
Som att... dricka nån annans saliv.
- Du lever. - Jo, men jag ville...
Jag har så många frågor. Kan vi inte gå nånstans och prata?
Adam, jag vill att du ska förstå en sak.
För mig är ditt fall slut. Jag har många nya fall.
Bebisar och barn-all slags tragik. Och du fick ditt liv tillbaka.
Allt ligger framför dig nu. Du är begåvad och kommer lyckas bra.
Men du måste lova att aldrig mer ringa, skriva eller följa efter mig.
Din framtid väntar där ute på dig och du får roligt.
Det var allt. Jag ska nu se dig gå härifrån.
Du sågs lämna Mike Morrows kontor. Skilsmässa? Menar du allvar?
Utan att ens säga det till mig?
Jag hoppas att han påpekade att du kanske överreagerar.
Det är kanske dags att jag börjar överreagera.
Du är expert på familjeproblem, men beter dig som ett tjurigt barn.
Du ville betala för din njutning med min olycka. Det var en överraskning.
Det här är mer än självömkan. Vad är syftet med din tystnad, Fiona?
Vad är syftet? Kom igen, vakna!
Jag litar inte på dig längre.
Jag lämnade vårt äktenskap i två dar. Två dar.
Du lämnade det för många år sen.
Du kanske ska tänka på det medan du är borta.
Detta är det sista. Biljetterna är i den blå foldern. Vi ses i Newcastle.
Första stoppet på vår nordliga förrättningsresa. Er favoritstad.
Jag hade kusiner där. Enda stället där jag har varit vild och fri.
Har du nånsin varit vild och fri, Nigel?
Nej, aldrig. Tack och lov. Jag hade varit urusel på det.
Fru domare, jag har så många frågor till er.
Varför är Yeats en så fantastisk poet?
Vi bara vet det. Men hur?
Vad är skönhet i en dikt?
Det är mer än bara vackra ljud och den måste säga nåt som är sant.
Varför har vår underbara sång två korsförtecken?
Jag förstår mig inte på kors-och b-förtecken.
Fru domare, ni berättade aldrig för mig vad ni trodde på.
Det är säkert inte Gud. Men vad?
Och jag? Jag vet helt enkelt inte längre.
Ibland när jag är på konstigt humör tänker jag att jag är vuxen nu.
Sjukdomen kommer tillbaka. Det vet jag att den gör. Och då...
Vi är snart framme i Newcastle. Ta med er alla era tillhörigheter.
Vi ser fram emot att få se er igen i framtiden.
Tack.
Jag har bokat två dar för ett omhändertagande. Mamman olämplig.
Två barn i olika fosterhem i hopp om adoption.
Min kära Fiona! Välkommen till Newcastle.
Hälsa på vår lagman John Baker.
Vi äter middag med er på herresätet. Det har förfallit. Nedskärningar.
John vill sitta med dig i morgon, om du har nåt intressant.
Gör det. Jag kan tyvärr bara lova två försummade barn.
Nej, jag tar dem.
- Fiona! - Caradoc.
- Bjöd du inte in nån i kväll? - Nej. Jag glömde det helt.
Utmärkt. Ja du, låt mig få presentera dig för mitt gäng.
John Baker har du träffat. Paul Rothman har ett fiberoptikföretag.
James MacLeish. - Vad kallar vi dig, Jim? Mandarin?
Han jobbar med kustskydd. - Fru domare Fiona Maye.
God dag. Jag tar det alla andra har.
- Skål. - För er hälsa.
I stället för dyrt kustskydd kan vi låta havet översvämma åkrarna-
- och låta dem bli sältor igen och kompensera bönderna för det.
Fru domare, er sekreterare kräver att få prata med er.
Ursäkta mig, mina herrar. Nånting verkar ha hänt.
Jag är genomfrusen. Kan vi få in en värmefläkt i rummet?
Jag tror det är bäst att ni går med och tittar. Den här vägen.
Det är Jehovas vittnen-pojken.
Ni minns, från transfusionsfallet?
Just det.
Han har följt efter er hit. De ville skicka iväg honom, men...
Tack, jag tar itu med det nu. Vi tar in värmefläkten hit.
- Jag är hemskt, hemskt ledsen. - Här är vi alltså nu igen.
- Hur hittade du mig här? - Mest med hjälp av internet.
Jag följde efter er till King's Cross och tog... Jag är hemskt ledsen.
- Vet dina föräldrar var du är? - Jag är 18 nu.
Jag struntar i hur gammal du är. De är oroliga för dig.
Okej, då så... Jag vet att det finns en kontakt nånstans.
- Sätt dig. - Här var den.
- Så. - Tack.
Jag är... jag är precis utanför.
Jag hade ett nytt gräl med pappa i går kväll. Det största hittills.
Och sen... gick jag, jag bara stack.
Men jag sms: ade mamma i natt.
Skriv nu att du är i Newcastle och sms: ar i morgon. Sen pratar vi.
- Men det är helt... - Gör det. Kom igen.
Bör jag vara rädd? Stalkar du mig verkligen?
Nej, det är inget sånt. Jag läste er dom.
Ni sa att ni ville rädda mig från min religion, från mig själv.
Det gjorde ni. Jag är räddad.
Vad vill du?
Jag är inte den människa jag var.
När ni kom och besökte mig var jag verkligen beredd att dö.
Otroligt att en som ni ödslade tid på mig. Jag var en enorm idiot.
- Du verkade väldigt uppriktig. - En uppriktig idiot då.
Jag kände mig så ädel när jag sa åt läkarna att låta bli mig.
Ingen förstod hur djupsinnig jag var. Jag var så taggad.
Jag brukade tänka på videon som jag skulle göra på min mobil.
Som självmordsbombare gör. Den skulle visas i tv-nyheterna.
Jag grät när jag tänkte på min begravning.
Alla älskade mig, alla grät. "Vilket offer han gjorde"...
- Vilken idiot. - Var var Gud?
Han var där, bakom allting.
Jag lydde hans ord, levde i sanningen.
Men det handlade inte bara om honom.
- Min vackra död var mitt äventyr. - Det var mer en tonårsgrej.
Om jag inte varit vittne hade jag aldrig hamnat i den knipan.
- Så nu har du förlorat din tro? - Nej, nej. Kanske.
När man tar ett steg från vittnena kan man lika gärna gå hela vägen.
Varför ersätta en tandfe med en ny?
Toppen på ditt huvud har exploderat.
Jag kan spela ett stycke av Bach.
Jag har läst allt av Yeats. Jag är med i en pjäs.
Allt liv och all kärlek som ligger framför mig... Så skrev ni.
Ja, Adam. Jag frågar dig igen. Vad vill du?
- Jag vill tacka er. - Det finns enklare sätt.
När ni besökte mig var det en av de bästa saker som hänt mig.
Det är ert sätt att lyssna, tänka.
Jag såg er tänka.
Varför är du här?
När ni får höra det tycker ni att det är så dumt.
Men, snälla, säg att ni ska tänka på det.
Jag vill bo hos er.
Jag kan hjälpa till där hemma.
Ni kan ge mig litteraturlistor med allt ni tycker att jag ska kunna.
Jag hade inte varit i vägen för er och er man.
Jag kan vara inneboende. Jobba, betala hyra.
Vänta här.
- Din taxi är här om fem minuter. - Nej, nej, ni får inte!
När jag fick blodet var mina föräldrar där.
Jag såg dem krama varandra och gråta, verkligen snyfta.
De hade förlorat målet och de hade kämpat så hårt.
Sen insåg jag att de grät av glädje.
De ville att jag skulle överleva, men hade aldrig sagt det till mig.
Det handlade inte alls om Gud. Jag kände mig lurad.
Som om jag hade varit jättedum. Hela grejen var en bluff.
Och jag har kollat upp det.
Domstolarna låter alltid sjukhusen transfusera minderåriga.
Ni visste det. Ni visste hela tiden vad ni skulle göra.
De låter aldrig ett barn dö för föräldrarnas tro.
Så vad gjorde ni vid min sjuksäng?
Ni kom och störde mig och sjöng med mig.
Ni kröp in under mitt skinn, försökte komma nära mig och frågade ut mig.
Jag ville inte ha in er i mitt liv. Ni behövde bara få ett godkännande.
Så ni kan inte bara skicka iväg mig.
Även om ni är för fin för att behöva förklara så har jag rätt att få veta.
Vad ville ni mig?
Och mina föräldrar, om de älskade mig...
- Den är här. - Tack.
Min sekreterare köper din biljett och sätter dig på tåget till London.
Till stationen.
Om ni älskade er son, er ende son, varför skulle ni låta honom dö?
Jag är ledsen.
Då åker vi då.
Hej då, Adam.
Jag, Christine Samantha Delancy, svär inför Gud den allsmäktige-
- att jag efter bästa förmåga ska tjäna vår drottning Elizabeth II.
Och att jag ska göra rätt mot alla enligt detta rikes lagar och seder-
- utan fruktan eller välvilja, lojalitet eller illvilja.
Jag hittade din bibel i hallen och alla dessa broschyrer.
- Jag vill inte ha det i mitt rum. - Du är ju inte klädd. Pappa väntar.
- Kom. Vi kommer för sent. - Åk ni, jag stannar här.
Han ville inte ha sin bibel i sitt rum.
- Vad är det, Adam? - Inget.
- Ta på kostym och slips, så åker vi. - Jag sa ju att jag stannar här.
- Mår du bra? - Jag mår fint.
- Har du svårt för att andas? - Jag mår fint.
- Vad är det då? - Det är enkelt.
Ni ska till rikets sal. Jag ska aldrig dit igen.
Ni ville att jag skulle dö. Och en del av mig har dött.
- Förlåt. - Det är ingen fara. Du är jättefin.
Jag ger inte upp.
Tack.
- God kväll, Jim. - God kväll, fru domare.
Hej, Fiona. Lycka till.-Jack, ett latinskt motto till en friskola?
- Jag hämtar vin åt oss. - "Alla barn är genier". Det är lögn.
- Lycka till. - Tack.
Du måste höra det här. Mountjoys polisrapport.
- Köp av kokain, trafikbrott, horor... - Du menar "sexarbetare".
- Transvestism. Kan man begära mer? - Hädelse?
Får jag presentera Toby Marlowe. En förträfflig advokat.
- Min brorson, faktiskt. - Härligt. Vilken specialitet?
- Straff... - Straffrätt? Utmärkt.
- Lycka till. - Vi behöver er, vi behöver rättvisa.
- Männen får alla jobb. - Vi svälter ihjäl.
Och män är värdelösa. Det är ett vetenskapligt faktum.
Jag har hört det. Håll tyst om det.
Fiona.
Verkligen?
Ärade domare och gäster! Julpotpurriet börjar strax.
Jehovas vittnen-pojken Adam Henry är svårt sjuk igen.
Han är på St David's Hospice och vägrar behandling-
- och vägrar träffa sina föräldrar. De tror att han kan dö i natt.
Är du okej? Var är dina noter?
Ta dessa, det är mina reservnoter. Nu börjar vi.
Mår du bra?
- Mark Berner! Maestro! - Tack.
Tack så mycket. Vi har ett par extranummer. Väldigt arrogant, ja.
Eftersom det inte är den 14 februari så spelar vi "My Funny Valentine".
Fiona? Fiona, det är fel sång. Jag kan inte texten.
Bland ängens pilar
möttes min älskade och jag
hon gick bland ängens pilar
på små snövita fötter
hon bad mig bära kärleken lätt
som bladen växer på trädet
men jag var ung och barnslig
och gav ej henne rätt
på en äng vid floden
stod min älskade och jag
och på min breda skuldra
Fru domare, det var så vackert gjort. Så vackert.
Tack, Jim.
Taxi!
Camberwell. St. David's Hospice, tack.
Adam Henry?
Adam?
Adam, det är Fiona Maye.
Adam?
Kom ihåg. Allt liv och all kärlek...
...och all poesi.
Vi kan vara på den där båten och segla jorden runt.
Och prata om varför vissa...
...sånger är så...
Adam, Adam.
Adam.
Mitt val.
Fru domare...
"Ni berättade aldrig för mig vad ni trodde på."
"Det är säkert inte Gud. Men vad? Och jag? Jag vet inte längre."
"Ibland när jag är på konstigt humör tänker jag att jag är vuxen nu."
"Sjukdomen kommer tillbaka. Det vet jag att den gör. Och då..."
... "kan jag bli fri."
Fri.
Fiona?
Fi?
Du är dyblöt.
Fi...
Vad har hänt?
Fi, vad är det?
Kom igen. Till och med fru domare Maye måste förklara sig ibland.
Kom igen, älskling. Få höra nu.
Jag hörde om en ung man.
- Och? - Från... Jehovas vittnen-fallet.
- Vilket? - Alla tidningar skrev om det.
Jag är ledsen, jag minns inte.
Han låg på sjukhuset och jag lämnade rätten och besökte hans sjuksäng.
- Är inte det ovanligt? - Jo, det var väldigt ovanligt.
Och sen?
En mycket märklig och vacker ung man. Svårt, svårt sjuk.
Vi...
...sjöng en sång tillsammans.
Han följde efter mig upp till Newcastle. Han...
Han gick genom ett oväder för att hitta mig.
Han ville åka jorden runt på en båt med mig.
Han ville bo hos oss.
Hos oss?
Han trodde att jag kunde förändra hans liv-
-och besvara alla hans frågor.
Han var bara en drömmare, men jag...
Jag trodde att jag var snäll, förstår du.
Jag skulle ha... jag skulle ha...
Han kunde inte förstå varför hans föräldrar...
Deras ende son.
Vad har hänt? Vad heter han? Var är han nu?
Han heter Adam.
Jag hörde i kväll att hans cancer har kommit tillbaka-
- och de behöver transfusera honom. Och han har vägrat.
Han är 18. Sjukhuset kan inte göra nåt.
Han vägrade och hans lungor fylls med blod och han dör.
Han dör för sin tro.
- Var du kär i honom, Fiona? - Åh, Jack...
Han... han var bara ett barn.
En pojke.
En underbar pojke.
Det är okej.
Jag har tittat på dig när du sov.
Tack.
Jack, han...
- Vilket slöseri. - Ja.
- Jag var grym mot honom. - Nej.
Men du vet inte.
Berätta för mig då. Allt.
Kommer du ändå att älska mig?
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2018
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB